Dolaskom II Svjetskog rata...
mnoge oèi u porobljenoj Europi s nadom ili iz oèaja...
okrenule su se slobodnoj Americi.
Lisabon je postao mjesto ukrcavanja.
No nisu svi mogli onamo izravno.
Tako je nastao krivudav, zaobilazan izbjeglièki put.
Od Pariza do Marseillesa preko Sredozemlja do Orana.
Potom vlakom ili autom ili pješice do ruba Afrike...
do Casablance u Francuskom Maroku.
Ovdje su oni sretni, putem novca ili utjecaja...
mogli dobiti izlazne vize i doèepati se Lisabona...
a odande do Amerike.
Ali ostali èekaju u Casablanci.
Èekaju, i èekaju, i èekaju...
'Svoj službi!
Dva njemaèka glasnika s važnim spisima ubijena na vlaku iz Orana!
Ubojica i suuèesnici možda se zapute u Casablancu.
Uhitite sve sumnjivce i potražite ukradene spise. Važno!'
Pokažite isprave!
Mislim da ih nemam uz sebe. -Tada morate poæi s nama!
Èekajte, možda... Da. Evo ih!
Isprave su istekle prije tri tjedna. Morat æete poæi s nama.
Stoj!
SLOBODNA FRANCUSKA
Što se zaboga ondje dogaða?! -Ni ja ne znam.
Oprostite, niste èuli? -Èujemo malo, shvaæamo još i manje!
U pustinji su ubijena dva njemaèka glasnika.
Stoga privode uobièajene izbjeglice, liberale...
i, svakako, lijepe djevojke za g. Renaulta, naèelnika policije.
Europski ološ, nažalost, takoðer stiže u Casablancu.
Neki su godinama èekali na vizu.
Molim vas, gospodine. Èuvajte se! Budite na oprezu.
Ovdje sve vrvi lešinarima! Ima ih posvuda. Posvuda!
Puno vam hvala! -Nema na èemu!
Zabavan momèiæ. Konobar!
Zamisli samo. -Što to, dragi? -Ostavio sam novèanik u hotelu.
Sutra æemo možda mi biti u avionu.
Baš vam se veselim, majore Strasser. -Hvala vam.
Kapetan Renault, naèelnik policije.
Neokupirana Francuska želi vam dobrodošlicu.
Hvala, ugodno je biti ovdje. -Moj pomoænik, poruènik Castell.
Kapetan Torelli, talijanska služba! -Ljubazno od vas.
Možda vam u Casablanci bude malo vruæe.
Nijemci su navikli na sve, od Rusije do Sahare.
No možda niste mislili na vrijeme. -Nego?
Na ubojstvo glasnika. Što ste uèinili?
Shvaæamo ozbiljnost i hvatamo dvostruki broj sumnjivih.
Znamo veæ tko je ubojica. -Sjajno, uhiæen je?
Još ne. Ali veèeras æe biti kod Ricka. Svi su tamo.
Èuo sam veæ za taj lokal. A i za g. Ricka.
Nitko drugi me tako ne uzbuðuje
I sa svim tvojim manama volim te
Jer to si ti, predivna ti
Jer to si ti
Jer je moja kosa kovrèava
Èekanje, èekanje, èekanje.
Nikad neæu odavde. Umrijet æu u Casablanci.
Molim, ne može li malo više?
Žalim, tržište je puno dijamanata. Svi ih prodaju. 2.400. -U redu.
Kamioni èekaju. I ljudi èekaju. Sve je...
Ribarica Santiago.
Isplovljuje sutra uveèer s kraja La Madine. Treæi brod. -Hvala.
Ponesite 15.000 franaka u gotovini. Upamtite, u gotovini.
Živjeli!
Otvori, Abdule. -Da, profesore.
Konobar? -Da, gospoðo? -Zamolite Ricka da popije s nama.
Nikad ne pije s gostima. Nikad. Barem ga ja nisam vidio.
Zašto su ugostitelji takvi snobovi?
Da mu kažete kako sam vodio drugu banku Amsterdama?
Drugu!? To se Ricka ne bi dojmilo.
Tamošnji vodeæi bankar je sada naš kuhar. -Imamo se èemu nadati.
A njegov otac nosi prtljagu. Dobro!
Oprostite.
Žalim, ovo je privatna soba.
Ma vidi ti njega! Što si umišljaš? Znam da se unutra kocka!
Ne možete me odbiti! -U èemu je nevolja?
Bio sam u svim kockarnicama svijeta od Honolulua do Berlina.
Varate se ako mislite da èete mi zabraniti ovamo.
Oprostite, molim. Zdravo, Rick.
Vaš novac je dobar za bar. -Što!? Znate li tko sam?
Znam i imate sreæe što možete u bar. -Neèuveno! Prijavit æu vas!
To s njemaèkim bankarom navodi na zakljuèak da to radiš èitavi život.
Zašto misliš da nije tako? -Ne mislim.
No kad si stigao tu, pomislih... -Što to?
Odakle meni pravo da mislim?
Smijem li? Šteta zbog njemaèkih glasnika.
Sretnici. Juèer su bili tek njemaèki službenici...
danas èasni pokojnici. -Baš si cinièan. Oprosti što to kažem.
Opraštam ti. -Popit æeš sa mnom?
Zaboravih da nikad ne piješ s... Još jedan.
Prezireš me, ne? -Da o tebi razmislim, zacijelo bih. -Ali zašto?
Protiviš se onome èime se bavim?
Pomisli na jadne izbjeglice. Istrunuli bi da nema mene.
Nije im loše. Na svoj naèin nabavim im izlaznu vizu.
Ali za koji cijenu, Ugarte? Za koju?
A jadnici kojima je Renaultova cijena nedostupna?
Moja stoji pola manje. Je li to parazitstvo?
Ne zamjeram parazitima. Samo onim jeftinima.
Ovo je posljednja veèer. Ostavljam ovaj posao.
Napokon napuštam ovu... Casablancu.
Za vizu si podmitio Renaulta ili sebe?
Sebe. Ja sam puno razumniji. Èuj, Rick.
Znaš li što je ovo? Èak ni ti to nikad nisi vidio.
Propusnica s potpisom generala de Gaullea.
Ne može je se poništiti, èak ni dvojiti. Samo èas.
Noæas je prodajem za više novaca nego sam ikad sanjao.
A tada, adio, Casablanca!
Imam mnoge prijatelje ovdje. No pošto me ti prezireš...
samo tebi vjerujem. Prièuvat æeš mi je?
Koliko? -Sat, možda malo duže. -Preko noæi neæu.
Ne boj se. Molim te, prièuvaj mi je.
Hvala, znao sam da ti mogu vjerovati.
Oèekujem neke ljude. Ako me tko traži, ovdje sam.
Rick, nadam se da sam sada na tebe ostavio veæi dojam.
Isprièaj me, idem okušati sreæu na kolu. -Èekaj.
Èujem da su dva njemaèka glasnika nosila te propusnice.
I ja sam to èuo. Jadni vrazi. -Imaš pravo, Ugarte.
Doista sam dojmljeniji tobom!
Tko je u nevolji? -Mi smo u nevolji!
U kolikoj nevolji? -U velikoj nevolji!
Nemoj se mrštiti i negodovati! Lati se posla i pokucaj u drvo!
Tko je nesretan? -Mi smo nesretni!
Koliko nesretni? -Previše nesretni!
To vam neæe pomoæi! Kad si nesretan, samo pokucaj u drvo!
Koliko nesretni? -Previše nesretni!
Novèiæ sreæe okrenut æe se Ako nekako pokucaš u drvo
Tko nema ništa? -Mi nemamo ništa!
Tko je sretan? -Mi smo sretni!
Koliko sretni? -Vrlo sretni!
Pa nasmiješite se onda, i ponovno: Pokucajmo u drvo
Rick! -Zdravo, Ferrari. Kako posao u Plavom papagaju?
Sjajno. No kupio bih tvoju kavanu. -Nije na prodaju.
Nisi ni èuo ponudu. -Ni po kojoj cijeni.
Koliko tražiš za Sama? -Ne trgujem ljudima.
Šteta, to je glavna roba u Casablanci.
Samo na izbjeglicama, a obogatili bismo se zajedno na crnoj burzi.
A da ti vodiš svoj posao i pustiš meni moj?
Pitaj Sama, možda bi promjenu. -Može.
Kad æeš konaèno shvatiti da izolacionalizam više nije praktièan?
Same, Ferrari bi da radiš u Plavom papagaju.
Sviða mi se ovdje.
Platit æe ti dvostruko. -Nemam ja vremena to ni potrošiti.
Žalim.
Ovo je iz osobne zalihe. Jer ja te volim, Yvonne. -Zaèepi!
Dobro. Za tebe hoæu! Jer, Yvonne, volim te.
G. Rick. Neki Nijemci su dali ovaj èek. Vrijedi li?
Gdje si bio sinoæ? -Bilo je to tako davno, ni ne sjeæam se.
Vidjet æu te veèeras? -Nikad ne planiram toliko unaprijed.
Daj još jedan. -Sacha, dosta je pila. -Ne slušaj ga, napuni!
Volim te, ali on me plaæa. -Zlo mi je od... -Zovi taksi!
Poði po kaput. -Skidaj ruke s mene! -Ideš kuæi, previše si popila.
Taksi!
Što si ti umišljaš, gurati me ovako?!
Kakva sam glupaèa bila, da padnem na tebe!
Pobrini se da doðe doma. -Da, šefe. -I smjesta se vrati!
Zdravo, Rick. -Louis.
Tako odbacivati žene! Jednom možda budu rijetkost.
Sad æu se ja obratiti Yvonne, možda me prihvati.
Kad su u pitanju žene, preveliki si demokrat.
Doðe li do rijeèi, bit æe to velika talijanska pobjeda.
Avion za Lisabon.
Bi li volio na njega? -Zašto, što ima u Lisabonu?
Avion za Ameriku. Èudi me zašto se onamo ne vraæaš.
Da nisi potkradao crkvu? Oteo senatorovu ženu?
Rado pomišljam da si nekog ubio. Moja romantièna strana. -Sve to.
Što te zaboga dovelo u Casablancu?
Zdravlje. Došao sam zbog toplica. -Kakvih toplica? U pustinji smo.
Krivo su me izvijestili.
Oprostite. Jedan je gospodin unutra dobio 20.000 franaka.
Blagajnik treba novac.
Otvorit æu sef. -Tako sam uzrujan. Znate...
Pusti, Emile. Greške se uvijek dogaðaju. -Strašno mi je žao.
Veèeras æe tu biti uzbudljivo. Uhitit æemo nekoga u tvom kafeu.
Opet? -Nije uobièajeno uhiæenje. Radi se o ubojstvu.
Ne pomišljaj da ga upozoriš, nikako ne može pobjeæi.
Ja ni za koga ne pružam vrat. -Mudra vanjska politika.
Mogao sam ga uhititi ranije u Plavome papagaju.
Pošto te cijenim, èinimo to ovdje. Zabavit æe goste.
Imamo dostatnu zabavu.
Imamo važnoga gosta, majora Strassera. III Reich.
S uhiæenjem bih mu pokazao djelotvornost naše uprave.
Jasno mi je. Što æe Strasser ovdje?
Valjda nije u Casablanci kao svjedok tvoje djelotvornosti.
Vjerojatno ne. -Evo. -Neæe se ponoviti. -Sve u redu.
Louis, nešto ti je na pameti. Reci, što. -Dobro zamjeæuješ.
Savjetovao bih ti nešto. -Da? Brandyja? -Hvala!
U kavani se prodaju izlazne vize, ali znamo da ih ne prodaješ ti.
Zato ti dopuštamo da radiš. -Ne zato što puštam da dobivaš?
To je drugi razlog. Stigao je èovjek na putu za Ameriku.
Ponudit æe bogatstvo za izlaznu vizu.
Kako se zove? -Victor Laszlo.
Victor Laszlo? -Nikad te nisam vidio tako dojmljena.
Uspio je dojmiti pola svijeta. -No ne smije i drugu polovicu.
Rick, Laszlo ne smije do Amerike! Ostaje u Casablanci!
Bilo bi zanimljivo vidjeti kako mu uspijeva. -Što? -Pobjeæi.
Ali rekoh ti... -Prestani!
Pobjegao je iz logora. Nacisti ga jure Europom.
Ovdje æe prestati.
20.000 franaka tvrdi da neæe. -Je li to ozbiljna ponuda?
Upravo sam isplatio 20, rado bih to povratio.
Neka bude 10. Ja sam siromašni podmiæeni službenik.
Koliko god mudar bio, treba mu viza. Bolje reæi dvije.
Zašto dvije? -Putuje s damom.
Uzet æe jednu. -Mislim da ne. Vidio sam damu.
Ako je nije ostavio u Marseillesu ili Oranu zacijelo neæe ovdje.
Možda nije tako romantièan.
Nije važno. Za njega nema izlazne vize.
Odakle ti dojam da bih pomogao pobjeæi Laszlou?
Jer držim da si pod tom ciniènom ljuskom u srcu sentimentalan.
Samo se ti smij, znam tvoj karton.
Spomenut æu ti dvije stvari: 1935. krijumèario si puške u Etiopiju.
1936. borio si se u Španjolskoj za Lojaliste.
Oba puta bio sam dobro plaæen. -Pobjednici bi ti platili puno više.
Možda.
Dakle želiš ovdje zadržati Laszloa? -Imam nareðenja.
Shvaæam, Gestapo-drhtavica. -Precjenjuješ utjecaj Gestapoa.
Ne miješam se u njihove stvari, ni oni u moje.
Ovdje sam ja gospodar Ja sam... -Došao je major Strasser!
Govorio si...? -Isprièaj me.
Carl, dajte majoru dobar stol, blizu dama.
Veæ sam mu dao najbolji. Kao Nijemac, ionako bi ga uzeo.
Uhitite ga tiho. Po dva stražara na svaka vrata.
Sve je spremno. -Krenite.
Dobra veèer, gospodo. -'Veèer, kapetane.
Pridružite nam se. -Hvala!
Užitak je što ste s nama. -Šampanjac i kavijar.
Predlažem Veuve Cliquot '26, dobro francusko vino. -Izvrsno.
Vrlo zanimljiv klub. -Naroèito veèeras.
Uskoro æete vidjeti kako uhiæujemo ubojicu glasnika.
Nisam ni oèekivao štogod manje.
Monsieur Ugarte.
Hoæete li poæi s nama? -Svakako. Mogu li prije zamijeniti žetone?
Velika sreæa, ne? 2.000, molim.
2.000.
Hvala.
Rick, pomozi mi!
Ludo, ne možeš pobjeæi! -Sakrij me! Moraš mi pomoæi!
Uèini nešto! Rick!
Izvrsno, kapetane.
Kad doðu po mene, valjda æeš biti od veæe pomoæi.
Èemu da izlažem vrat ni zbog koga!
Žalim na uznemiravanju. Gotovo je i sve je u redu.
Sjednite i uživajte. Zabavljajte se. Hajde, Same.
Major Heindrich Strasser iz III Reicha. -Drago mi je.
Veæ znaš Herr Heinzea. -Pridružite nam se.
Imamo veliku èast.
Major je jedan od razloga zašto III Reich uživa toliki ugled.
Ponavljate III Reich. Oèekujete li ih još?
Osobno, prihvaæam sve što dolazi.
Zamjerate ako vam postavim par pitanja?
Neslužbeno, naravno. -Može i službeno.
Koje ste nacionalnosti? -Ja sam pijanica.
To Ricka èini graðaninom svijeta.
Roðen sam u New Yorku, ako æe vam to što pomoæi.
Došli ste ovdje iz Pariza u doba okupacije? -To nije tajna.
I jedan ste od onih koji ne mogu zamisliti Nijemce...
u svome voljenom Parizu? -Nije on moj voljeni Pariz.
Možete li nas zamisliti u Londonu? -Pitajte me kad onamo stignete.
Diplomat! -A u New Yorku?
Ima nekih predjela koje savjetujem da ne okupirate.
Tko æe dobiti rat? -Pojma nemam.
Rick je posve nepristran u svakom pogledu, ukljuèujuæi i žene.
Niste uvijek bili takvi. -Imamo vaš karton.
Richard Blaine, Amerikanc. 37 g. Ne može u domovinu.
Razlog maglovit. Znamo što ste radili u Parizu...
i zašto ste ga napustili. Ali neæemo to razglasiti.
Oèi su mi doista smeðe? -Oprostite na radoznalosti.
No u Casablancu stigao je neprijatelj Reicha...
i provjeravamo svakoga tko nam može pomoæi.
Moje zanimanje za Laszloa èisto je sportske prirode.
U ovome sluèaju ne suosjeæate s lisicom?
Ne naroèito. A shvaæam i stajalište lovaèkih pasa.
Laszlo je tiskao bezoène laži u praškim novinama uoèi našeg dolaska.
Pa èak je i nakon toga nastavio u podrumu tiskati žutu štampu.
No valja mu priznati veliku hrabrost.
Mudar je. Triput nam je utekao.
U Parizu je nastavio. Ne kanimo to više dopuštati.
Oprostite, vaš posao je politika, moj kavana. -'Veèer, g. Blaine.
Vidite, majore, za Ricka ne morate brinuti. -Možda.
Da? -Rezervirao sam stol. Victor Laszlo. -Ovuda.
Cointreaux, dva, molim.
Nitko ne pristaje Ugarteovu opisu.
Victore, osjeæam da ne bismo trebali ovdje ostati.
Ne možemo odmah odavde, izazvali bismo pozornost.
Ugarte je možda u susjednom dijelu.
Oprostite, doimate mi se kao par koji želi u Ameriku.
Ondje možete prodati ovaj prsten. Moram ga žrtvovati.
Hvala, ali ja ne... -Možda za damu. Jedinstven je.
O, da, jako me zanima. -Dobro.
Vaše ime? -Berger, Norvežanin. Vama na usluzi.
Za koju minutu u baru.
Ne, neæu kupiti prsten. Hvala što ste nam ga pokazali.
A tako je jeftin. Posljednja odluka? -Žalim, jest.
G. Laszlo, ne? -Da. -Kapetan Renault, naèelnik policije.
Da, izvolite? -Dobrodošli u Casablancu, i ugodan boravak.
Nemamo èesto tako ugledna posjetitelja.
Hvala. Morate mi oprostiti.
Trenutna vlada Francuske nije uvijek tako srdaèna.
Da vam predstavim gðicu Ilsu Lund.
Èujem da ste najljepša žena koja je posjetila Casablancu.
No to je odveæ skromno. -Vrlo ste ljubazni.
Pridružite nam se. -Ako dopuštate.
Emile. Najbolji šampanjac, na moj raèun.
Pustite, to je mala igra. Stave na raèun, a ja ga poderem. Vrlo zgodno.
Mladiæ što svira glasovir... Negdje sam ga vidjela.
Sam? -Da. Došao je iz Pariza s Rickom. -Rick? Tko je on?
U njegovoj ste kavani. A on je... -Što?
On je vrst muškarca... Da sam žena, zaljubio bih se u Ricka.
Baš sam blesav, govorim ljepotici o drugome muškarcu!
Isprièajte me.
Majore!
Da vam predstavim Majora Heinricha Strassera. -Kako ste?
Ovome sam se užitku dugo nadao. -Oprostite ako nisam uljudan.
Ali vidite, Èehoslovak sam.
Bili ste. Sad ste podanik Njemaèkog Reicha!
Ne mogu prihvatiti tu èast. Ovo je francusko tlo.
Rado bih malko poprièao o vašem dolasku ovdje.
Nije ni vrijeme, ni mjesto.
Onda u neko drugo doba. Sutra u 10 kod naèelnika. S gospoðicom.
Kapetane Renault, pod vašim sam nadleštvom.
Vi nareðujete da doðem u vaš ured?
Recimo da je to zamolba. To je puno ugodnija rijeè.
Vrlo dobro.
Vrlo mudro taktièko povlaèenje, majore.
Ovaj put me zaista kane zaustaviti. -Victore, bojim se za tebe.
I prije smo imali teškoæa, zar ne?
Moram saznati što Berger zna. -Èuvaj se. -Hoæu. Ne brini.
G. Berger, mogu li vidjeti taj prsten?
Koktel sa šampanjcem, molim.
Prepoznajem vas sa slika iz novina. -U logoru èovjek smršavi.
Èitali smo pet puta da ste ubijeni na pet raznih mjesta.
Kako vidite, svaki put je bila istina. Dobro da sam vas našao.
Tražim nekog Ugartea. On mi treba pomoæi.
On više ni sebi ne može pomoæi. Uhiæen je zbog ubojstva.
Ovdje, veèeras. -Shvaæam.
Svejedno vas moramo na svaki naèin osloboditi.
Podzemlje je organizirano kao i drugdje.
Sutra naveèer je sastanak u Cafee du Roi. Ako doðete...
Biste li zamolili klaviristu da doðe? -Odmah.
Kako posao s nakitom? -Ne baš najbolje. Raèun, molim.
Šteta što niste došli prije, imali smo veliko uzbuðenje, zar ne?
Da. Isprièajte me. -Dajte i moj raèun. -Ne! Dva koktela sa šampanjcem.
Zdravo, Same. -Gðice Ilsa. Nisam oèekivao da æu vas opet vidjeti.
Davno je to bilo. -Da. Puno je vode prošlo ispod mosta.
Neku od starih pjesama. -Da, gospoðo.
Gdje je Rick? -Ne znam. Èitavu ga veèer nisam vidio.
Kad æe se vratiti? -Veèeras više ne. Ne dolazi... Pošao je kuæi.
Uvijek odlazi tako rano? -Ne. Ima djevojku u Plavome papagaju.
Stalno je ondje.
Nekoæ si puno bolje lagao, Sam.
Pustite ga na miru. Donosite mu nesreæu.
Odsviraj je jednom, Same. Za stara dobra vremena.
Ne znam na što mislite. -Sviraj, Same.
Sviraj Dok vrijeme prolazi. -Ne sjeæam se. Malo sam zahrðao.
Otpjevušit æu ti je.
Pjevaj, Same.
Nikad nemoj zaboraviti
Poljubac je samo poljubac
A uzdah je samo uzdah
Bitne su samo osnovne stvari
Dok vrijeme prolazi
Kad se dvoje riješi zaljubiti
I oni æe reæi: 'Volim te'
U to se možeš pouzdati
Bez obzira što nam nosi buduænost
Dok vrijeme prolazi
Sam, rekoh ti da više nikad ne sviraš...
Pitali ste za Ricka. Evo ga! Da vam predstavim...
Zdravo, Ilsa. -Zdravo, Rick.
Veæ ste upoznali Ricka? Onda možda znate i...
Ovo je g. Laszlo. -Drago mi je.
Èuje se puno o Ricku u Casablanci. -A o Victoru Laszlou posvuda.
Popit æete s nama? -O, ne, Rick nikad... -Hvala, hoæu.
Ma nije! Evo presedana! Emile!
Vrlo zanimljiva kavana. Èestitam. -I ja vama. -Na èemu?
Na vašem radu. -Hvala, trudim se.
Svi se trudimo, vi ste uspjeli. -Raspitivala se o tebi...
na naèin koji me natjerao na ljubomoru.
Nisam znala da si to ti.
Zadnji put smo se vidjeli... -U La Belle Aurore.
Baš lijepo, sjetio si se. No jasno, taj dan su u Pariz ušli Nijemci.
Dan koji nije lako zaboraviti.
Sjeæam se svih potankosti. Nijemci su bili u sivom, ti u plavom.
Da, sklonila sam tu haljinu.
Kad Nijemci odu, opet æu je nositi.
Postaješ ljudsko biæe. Vama na tome moramo zahvaliti.
Ne volim ja to govoriti, no kasno je.
Bogme. A imamo i policijski sat.
Zamislite da naèelnik policije globi sama sebe!
Nadam se da nismo ostali predugo. -Vaš raèun. -Moj je.
Još jedan presedan! Vrlo zanimljiva veèer.
Zvat æu vam taksi. U ovo doba noæi...
Doæi æemo opet. -U svako doba. -Pozdravi mi Sama. -Hoæu.
Nitko na svijetu ne svira Dok prolazi vrijeme kao on.
Dugo to nije svirao.
Laku noæ.
Zanimljiv momak taj Rick. Kakav je?
Ne mogu reæi. Èesto sam ga viðala u Parizu.
Sutra u 10 u mome uredu. -Doæi æemo. -Laku noæ.
Šefe?
Šefe? -Da? -Neæete u postelju? -Ne još.
Kanite u bliskoj buduænosti? -Ne. -Ikad? -Ne!
Ni meni se ne spava. -Sjedni i popij nešto.
Ne bih. -Onda nemoj. -Šefe, hajdemo odavde.
Ne. Èekam damu! -Molim vas, šefe, hajdemo. Tu su same nevolje.
Vratit æe se ona, znam! -Vozit æemo se èitavu noæ.
Napit æemo se. U ribolov! Neæe nas biti! -Šuti i idi doma!
Ne, baš æu ostati ovdje!
Uhvatili Ugartea, i eto nje.
Tako to ide, jedan unutra, drugi van. Sam? -Da, šefe?
Ako je prosinac 1941. u Casablanci, koje je doba u New Yorku? -Što?
Stao mi sat. -Zacijelo spavaju u New Yorku.
Kladim se da spavaju u èitavoj Americi.
Od svih špelunki u svim gradovima svijeta ona uðe u moj.
Što to sviraš? -Svoju pjesmicu. -Prestani, znaš što želim èuti.
Ne znam. -Svirao si je njoj, zasviraj je i meni.
Ne sjeæam... -Ako je mogla podnijeti ona, mogu i ja! Sviraj!
Da, šefe.
Tko si ti zapravo i što si bila prije?
Što si radila i o èemu si razmišljala? -Rekli smo bez pitanja.
U tvoje zdravlje, mala.
Franak za tvoje misli. -U Americi bi dozvale samo 5 centi.
Valjda toliko i vrijede. -Voljna sam preplatiti.
Reci mi. -Pitao sam se...
Zašto sam tako sretan i zatekao tebe kako èekaš da naiðem?
Zašto u mome životu nema drugog muškarca?
To je lako. Postojao je.
Mrtav je.
Oprosti što sam pitao. Zaboravih da smo rekli bez pitanja.
Samo se jedan odgovor može pobrinuti za sva naša pitanja.
PARIZ
Sad ih ništa ne može zaustaviti. U èetvrtak, eto ih u Parizu.
Domognu li se tvog kartona, neæeš biti siguran ovdje.
Veæ sam na njihovoj crnoj listi. Njihovu poèasnom popisu.
Srce puno strasti
Ljubomore i mržnje
Žena treba muškarca
A on svoga para
To nitko ne može poreknuti
Ista stara prièa
Borba za ljubav i slavu
Ili uèiniti ili umrijeti
Svijet æe uvijek pripadati zaljubljenima
Dok vrijeme prolazi
Henri želi da ispijemo ovu bocu i još 3.
Veli da æe i vrt zaliti šampanjcem prije nego dopusti da ga piju Nijemci.
Ovo blaži žuè okupacije, zar ne? -Sam kažeš.
U tvoje zdravlje, mala.
Nijemci su malko nagluhi. -Gestapo.
Kažu kako oèekuju da æe sutra doæi u Pariz.
Govore kako da se ponašamo kad budu stupali.
Èitav se svijet ruši, a mi sada da se zaljubimo. -Da, slaba procjena.
Gdje si bila pred 10 godina? -Pred 10 godina?
Da vidimo... Stavljali su mi aparat na zube. Gdje si ti bio?
Tražio posao.
Je li to topovska paljba? Ili kuca moje srce?
Novi njemaèki 77. Po zvuku, udaljeni su tek 55 kilometara.
Svaku minutu sve su bliži!
Evo, ispij. Neæemo dovršiti preostale tri.
Nijemci tek što nisu stigli. Tražit æe vas.
Raspisana je nagrada za vašu glavu.
Ostavio sam poruku u stanu. Znaju gdje æe me naæi. -Èudno.
Znam toliko malo o tebi. -I ja o tebi. Osim da su ti ravnali zube.
Budi ozbiljan, mili. U opasnosti si. Moraš iz Pariza. -Ne, mi moramo.
Da, svakako. Mi.
Vlak za Marsellies polazi u 5. Pokupit æu te u hotelu u 4:30.
Ne, ne u hotelu. Ja... Imam još posla u gradu.
Naðimo se na stanici. -Dobro, èetvrt do 5.
I vjenèajmo se u Marseillesu.
Odveæ je daleko. -Da, rekao bih.
A vlakovoða? On nas može vjenèati.
Zašto ne? Ako može kapetan broda, nije pošteno da...
Što je, mala?
Toliko te volim.
I toliko mrzim ovaj rat.
Svijet je lud, svašta može biti.
Ako ne pobjegneš... Ako nas nešto razdvoji...
kamo god te stavili i gdje god ja bila, htjela bih da znaš...
Poljubi me! Poljubi me kao da je posljednji put!
Svi, ukrcavanje! Posljednji vlak polazi za tri minute!
Gdje je, vidio si je? -Ne mogu je naæi. Napustila je hotel.
Stigla je poruka kad ste otišli.
Richarde, ne mogu s tobom i više te nikad ne mogu vidjeti.
Ne smiješ pitati zašto. Samo vjeruj da te volim.
Idi, mili moj, Bog te blagoslovio. Ilsa
Posljednji poziv, g. Richard. Èujete?
Doðite, g. Richard. Moramo poæi. Idemo.
Rick, moram s tobom razgovarati.
Èuvao sam prvo piæe da ga popijem s tobom.
Ne veèeras, Rick. -Naroèito veèeras!
Zašto si morala doæi u Casablancu? Ima i drugih mjesta.
Ne bih došla da sam znala da si ti ovdje. Vjeruj mi, nisam znala.
Èudno, glas ti se nije izmijenio. Još èujem:
'Richarde, mili, poæi æu s tobom bilo kamo.
Ukrcat æemo se na vlak i otiæi. -Nemoj!
Shvaæam kako se osjeæaš. -Ti shvaæaš kako se osjeæam!
Koliko smo proveli zajedno? -Nisam brojala dane. -Ja jesam!
Svaki! Najviše se sjeæam posljednjeg.
Divlji svršetak! Momak stoji na peronu u kiši...
s komiènim izrazom lica, jer mu je utroba zgrèena.
Mogu li ti isprièati prièu? -Ima li divlji svršetak?
Još ga ne znam. -Hajde, prièaj. Možda ti sine dok budeš prièala.
Radi se o djevojci koja je stigla u Pariz od kuæe u Oslu.
Kod nekih je prijatelja upoznala èovjeka o kojem je èitav život slušala.
Velika i hrabra èovjeka.
Otvorio joj je pogled na divan svijet prepun znanja i visokih ideala.
Sve što je znala ili postala bilo je zbog njega.
Štovala ga je i obožavala s osjeæajem za koji je mislila da je ljubav.
Da, jako lijepo.
I ja sam jednom èuo prièu. Zapravo sam ih svojedobno èuo puno.
Pratili su ih zvuci majušnog glasovira što su se èuli iz salona.
'Gospodine, kao mala upoznala sam muškarca.' Tako su uvijek poèinjale.
Nijedna naša prièa nije bila baš smiješna.
Reci, zbog koga si me ostavila?
Zbog Laszla, ili je u meðuvremenu bilo drugih?
Ili ti nisi od onih što prièaju?
Izrazito sumnjam da je Ugarto propusnice dao Blaineu.
Smjesta mu pretražite kavanu.
Ako jest, Rick je odveæ lukav da bi dopustio da ih se ondje naðe.
Precjenjujete ga. Držim da je tek blesavi Amerikanac.
Ne smijemo podcjenjivati blesave Amerikance.
Vidio sam kako blesave po Berlinu 1918.
Želimo da se Laszlo prati 24 sata dnevno. -Laszlo upravo dolazi ovamo.
Ne možemo ništa.
Baš vam se veselim. Dobro ste se odmorili? -Sjajno sam spavao.
Èudno, rekao bih. Ovdje nitko ne bi trebao spavati dobro.
Da prijeðemo na posao? -Sa zadovoljstvom. Sjednite.
Da ne gubimo rijeèi. Vi ste odbjegli zatvorenik Reicha.
Sretno ste nam izmicali svakoga puta. Stigli ste do Casablance.
Dužnost mi je da vas ovdje i zadržim.
Hoæete li uspjeti, pod znakom je pitanja.
Nimalo. Sve izlazne vize potpisuje kap. Renault.
Je li moguæe da g. Laszlo dobije vizu?
Nažalost, ne. Žao mi je, gospodine.
Možda mi se bude svidjelo u Casablanci. -A gospoðica?
Ne brinite za mene. -Samo ste nam to htjeli reæi?
Ne žurite tako, imate vremena. Možda ostanete ovdje unedogled.
A možete i sutra u Lisabon pod jednim uvjetom. -A to je?
Znate voðe pokreta otpora Pariza, Praga...
Bruxellesa, Amsterdama, Osla, Beograda, Atene... -Èak i Berlina.
Dajte mi njihova imena i adrese i ujutro možete imati vizu.
I èast što služite III Reichu.
Godinu dana sam bio u njemaèkom logoru.
Eto èasti za èitavi život. -Dat æete mi imena?
Ako vam ih nisam dao u logoru gdje ste imali puno uvjerljivije metode...
svakako vam ih neæu dati ni sada. I što ako pobijete te ljude?
Što ako nas sve pobijete?
Iz svakog kutka Europe tisuæe æe zauzeti naša mjesta.
Èak ni Nacisti ne mogu tako brzo ubijati.
Sad shvaæam zašto vas prati ugled o blagoglagoljivosti.
No u jednome se varate.
Rekli ste da se neprijatelji Reicha mogu nadomjestiti. Uz jedan izuzetak.
Vas se ne može nadomjestiti dogodi li se...
kakva nezgoda prilikom vašega bijega. -Neæete se usuditi ovdje.
Ovo je neokupirana Francuska.
Povreda neutralnosti odrazit æe se na kapetana Renaulta.
Jasno, dok je to u mojoj moæi. -Hvala.
Usput, sinoæ ste pokazali zanimanje za g. Ugartea.
Da? -Vjerujem da imate poruku za njega.
Ništa važno, no mogu li sada s njime razgovarati?
Bio bi to jednostran razgovor. Ugarte je mrtav.
Upravo slažem izvještaj. Nikako da odluèimo...
je li poèinio samoubojstvo, ili umro prilikom bijega.
Završili ste s nama? -Zasad. -Do viðenja.
Nema sumnje, sad æe posjetiti crnu burzu. -Oprostite.
Iskrsnuo je još jedan problem oko vize. -Uvedite je.
Žalim, treba vam peèat policije. Ovo je posao za g. Ferrarija.
Poznanstvo s njime velika je prednost. Praktièki ima monopol...
na crnu burzu. Naæi æete ga ondje u Plavome papagaju. -Hvala.
Ne gubite nadu. Možda vam kap. Renault može pomoæi.
Zdravo, Ferrari. -Dobro jutro, Rick. -Autobus je stigao. Uzet æu robu.
Bez brige. Piæe? -Ne ujutro. A svaki put kad ti šalješ robu...
nešto nedostaje. -Troškovi prijevoza, momèe. Sjedni.
Ionako bih s tobom o neèemu poprièao.
Ugarteova me smrt uznemirila.
Licemjeru! Nije ti ga žao ništa više nego meni. -I nije.
Ali zabrinjava me što nitko ne zna gdje su propusnice.
Praktièki nitko. -Obogatio bih se da ih se domognem.
I ja bih, a meni posao ide slabo. -Imam prijedlog za njihova vlasnika.
Sve æu srediti. Sredit æu propusnice, preuzimam rizik za mali postotak.
Uz troškove prijevoza? -Jasno, bit æe i nekih dodatnih troškova.
Evo moga prijedloga. -Reæi æu mu kad doðe.
Položio sam karte na stol, držim da znaš gdje su.
U dobrom ste društvu. Valjda to misle i Renault i Strasser.
Došao sam ovdje kako bi mi mogli pretražiti lokal.
Ne budi lud, treba ti kompanjon! -Oprosti, vraæam se.
Dobro jutro. -G. Ferrari je debeljko za stolom.
Neæete naæi takvo blago nigdje u cijelom Moroccu!
Samo 700 franaka. -Vara te. -Nije važno. Hvala.
Za Rickove prijatelje imamo mali popust.
Rekao sam 700? Možete dobiti za 200.
Oprosti što sam sinoæ bio neraspoložen. -Nije važno.
Za posebne Rickove prijatelje posebni popust! 100 franaka.
Prièa me malko zbunila. Možda zbog burbona.
Imam i stolnjake, salvete... -Ne zanima me. -Molim vas, samo èas.
Vratila si se reæi mi zašto nisi došla na stanicu? -Da.
Reci mi sad, razumno sam trijezan. -Mislim da neæu.
Zašto ne? Ostala mi je jedna karta. Imam pravo znati.
Sinoæ sam vidjela što ti se dogodilo.
Ricku iz Pariza mogla bih reæi, on bi shvatio.
Ali onaj koji me gledao s mržnjom...
Uskoro odlazim i više se nikada neæemo vidjeti.
Malo smo znali jedno o drugome dok smo se voljeli.
Ostavimo li to tako, možda æemo se sjeæati tih dana, a ne Casablance.
Ne onoga sinoæ. -Pobjegla si od mene jer si znala kako æe biti?
Bijeg od policije, neprestano skrivanje? -Vjeruj u to ako želiš.
Više ne bježim. Sredio sam se. Istina, iznad lokala, ali...
Uspni se na kat, oèekujem te.
Jednom æe i Laszlo èuti tvoje laži. Bit æeš tamo.
Ne, Rick. Victor Laszlo je moj muž.
A bio je to i dok sam te poznavala u Parizu.
Upravo govorim gospodinu da mu nažalost ne mogu pomoæi.
Glas se proèuo, mila.
Kao voða sveg nezakonitog ovdje, utjecajan sam.
No èak ni ja ne mogu riskirati da mu pomognem.
Što se vas tièe, to je nešto drugo.
G. Ferrari misli da može srediti vizu za tebe.
Mislite, da poðem sama? -Iskljuèivo sama.
Ostat æu ovdje i nastaviti. Zacijelo æu uskoro... -Bolje da sam iskren.
Vas jedino èudo može izvuæi iz Casablance, a Nijemci su ih zabranili.
Zanimaju nas samo dvije vize. -Nemoj žuriti, Ilsa. -Ne, Victore.
Želite raspraviti o tome. Isprièajte me, bit æu u baru.
Neæu ti dopustiti da ostaneš.
Moraš u Ameriku. Nekako æu ti se pridružiti.
Ali da su stvari drukèije. Da ja moram ostati i da je samo jedna viza...
bi li je ti prihvatio? -Da, bih.
Vidim.
Kad sam imala nevolja s izlaskom iz Lillea zašto me nisi ostavio?
Kad sam bolovala u Marseillesu, dva tjedna si bio u opasnosti...
zašto me tada nisi ostavio? -Htio sam. Nešto me uvijek zadržalo.
Jako te volim, Ilsa. -Tvoja tajna je sigurna sa mnom.
Ferrari èeka tvoj odgovor. -Najviše 50 franaka.
Odluèili smo. Za sada tražimo dvije vize. Puno vam hvala.
Sretno, no pripazite. Znate li da vas prate? -Osjeæam to nagonski.
Vidim da ste, u jednom pogledu, veliki sretnik.
Naèinit æu još jedan prijedlog. Ne znam zašto.
Od toga nemam nikakve koristi. Èuli ste za Ugartea i propusnice?
Da, nešto. -Propusnice nisu bile u Ugartea kad je uhiæen.
Znate gdje su? -Ne pouzdano. Zacijelo ih je ostavio kod g. Ricka.
Teška je on mušterija. Nemoguæe ga je predvidjeti.
No vrijedi pokušati. -Puno vam hvala.
Hvala na kavi. Nedostajat æe mi kad odemo.
Ljubazno od vas što ste je podijelili sa mnom. -Do viðenja.
U zdravlje. -Sretno. -Bolje da krenem. -Raèun, molim.
Moram vas upozoriti. Ovo mjesto je opasno, vrvi od lešinara! Zbogom.
Bilo mi je drago upoznati vas. Oprostite.
Poèinješ biti najbolji vlastiti gost.
Piješ! Zadovoljan sam s tobom. Ponašaš se kao Francuz.
Tvoji su mi uništili lokal. Jedva smo poèistili na vrijeme.
Rekoh Strasseru da pisma neæe naæi...
ali i svojim ljudima da budu bezobzirni.
Ostavlja dojam na Nijemce.
Imaš li te propusnice? -Louis, navijaš li za Slobodnu Francusku?
Pravo mi budi kad tako izravno pitam. Predmet zatvoren.
Malko si zakasnio.
Yvonne se pridružila neprijatelju.
Na svoj naèin otvorit æe posve novi front.
Vrijeme da malo polaskam majoru Strasseru. Vidimo se.
Sascha! -Francuski '75. -Posloži èitavi red.
Odavde dovde. -Poèni s dva.
Što ste rekli? Biste li ponovili? -Ne tièe vas se.
Uèinit æu da me se tièe!
Ne volim gužve u lokalu. Okanite se politike, ili van.
Vidite? Situacija nije pod nadzorom kako vi mislite.
Dajemo sve od sebe da suraðujemo s vama...
ali ne možemo utjecati na osjeæaje naših ljudi.
Na kojoj ste zapravo strani? -Nemam uvjerenja.
Idem niz vjetar. Sluèajno sad puše od Vichyja. -Ako se promijeni?
Valjda Reich ne drži to moguæim? -Ne radi se samo o Casablanci.
Francuske provincije u Africi vrve izdajicama...
èekajuæi priliku, možda èak voðu. -Poput Laszla?
Razmišljao sam. Preopasno je pustiti ga, ali i zadržati.
Znam što mislite.
Hvala, Carl.
Sjednite s nama. -Da proslavimo odlazak u Ameriku.
Hvala. Znao sam da æete me pozvati, pa sam donio dobar brandy...
i dobru èašu! -Napokon je svanuo dan!
Vi sad govorite samo engleski.
Tako da nam u Americi bude kao kod kuæe. -Sjajna zamisao.
Za Ameriku! -Za Ameriku!
Koliko satih? -Desetih. -Tolikih?
Sjajno æe vam iæi u Americi.
Kako sreæa danas? Šteta.
Ricka æete naæi ondje.
Mogu li razgovarati s vama? -Kako ste ušli? Maloljetni ste.
S kap. Renaultom. -Trebao sam znati. -I suprug je sa mnom.
Je li? Renaultu su se proširili vidici! Sjednite. -Piæe?
Jasno da ne. Mogu li ja? -Kakav je èovjek kapetan Renault?
Kao svaki muškarac, samo još i više. -Ne to.
Je li od povjerenja? -Tko vam je rekao da me to pitate? -On je.
I mislio sam. Gdje vam je muž? -Igra rulet, kako bi zaradio za vize.
Jasno, gubi. -Koliko ste u braku? -8 tjedana.
Dolazimo iz Bugarske. Ondje je vrlo loše.
Vrag izgladnjuje ljude. Jan i ja, mi...
Nismo htjeli da nam ondje rastu djeca. -Želite u Ameriku?
Ali nemamo puno novaca. Putovanje je skupo i teško.
I do ovdje je puno stajalo. Zamijetio nas je kapetan.
Ljubazan je. Želi nam pomoæi. Kaže da nam može dati vize.
Ali mi nemamo novaca. -Zna li on to? -Da.
I još uvijek vam želi dati vize? -Zanima vas...? -Hoæe li održati rijeè?
Uvijek je održi.
Muškarac ste.
Da vas netko jako voli i da je vaša sreæa jedino što ona želi...
i ona naèini nešto loše kako bi se za nju pobrinula.
Biste li joj oprostili? -Nitko toliko ne voli.
Ako nikad ne sazna, djevojka sakrije tajnu duboko u srcu...
to bi bilo ispravno, zar ne? -Želite moj savjet?
Da, molim vas. -Vratite se u Bugarsku.
Kad biste znali koliko nam znaèi da stignemo u Ameriku!
Ali sazna li Jan... Još je djeèak.
Na puno naèina puno sam starija od njega.
Svatko u Casablanci ima nevolja. Vaše se možda mogu riješiti.
Isprièajte me.
Dobra veèer. -Vidite, evo nas opet. -Kompliment za Sama.
Valjda vam on doèarava Pariz za sretnijih dana.
Doista. Možemo li sjesti kraj njega?
I što dalje od majora Strassera. -To možda bude malo teško.
Paul, stol 30. -Ovuda, molim.
Reæi æu da zasvira Dok prolazi vrijeme. Èini vam se najmilija. -Hvala.
Dva konjaka, molim.
Želite li još jednom uložiti? -Ne, mislim da ne.
Pokušali ste na 22? Rekao je 22.
Ostavite ondje.
Unovèite i ne vraæajte se.
Uvjereni ste da je lokal pošten? -Pošten!? Koliko je i dan dug!
Kako nam ide veèeras? -Par tisuæa manje nego sam oèekivao.
Imao je sreæe.
Mogu li vas poèastiti kavom? -Ne, hvala, Carl.
Kap. Renault, smijem li... -Ne ovdje.
Doðite ujutro u moj ured. Tada æemo. -Doæi æemo u 6! -Ja æu u 10.
Sretan sam za oboje. Neobièno da ste dobili. Možda i nije.
Vidimo se ujutro. -Puno vam hvala.
Šefe, uèinili ste prekrasnu stvar!
Odlazi, Rusu ludi!
Oèekivao sam to. Sentimentalan si! -Zašto?
Zašto se petljaš u moje male pustolovine? -U znak ljubavi.
Ovaj put ti opraštam. Ali sutra uveèer dolazim...
sa zamamnom plavušom. Bit æu jako sretan ako izgubi.
Mogu li s vama poprièati? -Samo naprijed.
Ima li koje drugo mjesto? Radi se o povjerljivoj stvari.
U moj ured.
Shvatite, vrlo je važno da odem iz Casablance.
Èast mi je što sam voða velikog pokreta. Znate èime se bavim.
Znate li koliko bi znaèilo pokretu, i životima tisuæa ljudi...
da nastavim svoj rad u Americi. -Ne zanima me politika.
Nevolje svijeta nisu moje nevolje. Ja sam samo vlasnik lokala.
Prijatelji iz ilegale kažu da imate sjajnu prošlost. Puške Etiopiji.
Borba protiv fašista u Španjolskoj. -Pa?
Nije li èudno da ste uvijek na strani potlaèenih?
Ispalo je vrlo skupo. No nikad nisam dobro vodio posao.
Biste li cijenili 100.000 franaka? -Bih, ali ne bih primio. -200.000.
Da ponudite i tri milijuna odgovor bi i dalje bio ne.
Postoji razlog zašto mi ih ne date. -Toèno. Predlažem da pitate ženu.
Molim? -Rekoh, pitajte ženu! -Moju ženu? -Da!
Svirajte La Marseillaise. Svirajte!
Vidite? Ako Laszlova prisutnost može potaknuti ovakav prizor...
što bi još mogao uèiniti ovdje? Predlažem da smjesta zatvorite!
Ali svi se sjajno provode. -Da, predobro! Smjesta zatvorite.
Ali nemam izlike. -Naðite je!
Svi smjesta moraju poæi! Kavana je zatvorena do daljnjega!
Smjesta napustite prostoriju!
Na temelju èega?! -Zaprepašten sam! Pa ovdje se kocka!
Vaš dobitak, gospodine. -O, hvala! Svi odmah van!
Nakon ovoga, nije sigurno da Laszlo ostane u Casablanci.
Jutros ste rekli kako nije sigurno da ode.
Osim da se vrati u okupiranu Francusku. Pod mojom zaštitom.
Što to vrijedi? Sjetite se koliko su vrijedila Njemaèka jamstva.
Ima još dva izbora. -Koja?
Francuske ga vlasti mogu poslati u logor ovdje! -A drugi?
Možda ste primijetili koliko je jeftin život ovdje u Casablanci.
Laku noæ.
Što je bilo s Rickom? -Kasnije æemo o tome.
Naš vjerni prijatelj je još uvijek ondje.
Molim te, ne idi noæas na sastanak. -Moram.
Èovjek nema uvijek priliku da ispadne junak pred ženom.
Ne zbijaj šale. Strah me je nakon Strasserovih upozorenja. -I mene.
Da se ostanem skrivati u hotelskoj sobi?
Ili da nastavim najbolje što mogu? -Nastavit æeš, što god da kažem.
Zašto ne prièaš o Ricku, što si saznao? -Posjeduje propusnice.
No ne kani ih prodati. Ni iz sentimentalnih razloga, ni za novac.
Je li rekao razlog? -Predlaže da pitam tebe.
Mene? -Rekao je da pitam svoju ženu. Ne znam zašto je to rekao.
Naš prijatelj vani pomislit æe da smo pošli na poèinak.
Uskoro æu poæi.
Ilsa, ja... -Da?
Dok sam bio u logoru, jesi li bila usamljena u Parizu?
Da, Victore, bila sam. -Znam kako je kad si usamljen.
Imaš li mi štogod reæi?
Ne, Victore, nemam.
Jako te volim, mila.
Da, znam.
Što god da uèinim, hoæeš li vjerovati da...? -Ne moraš ni reæi.
Vjerovat æu.
Laku noæ, mila.
Laku noæ.
Da, mila?
Èuvaj se. -Jasno da hoæu.
Sve je u dosta dobru stanju. -Koliko dugo mogu ostati zatvoren?
Dva tjedna, možda tri. -Možda neæe ni trebati. Mito je veæ upalilo.
No svi dobivaju plaæu. -Hvala.
Saschi æe biti drago. Dužan sam mu.
Završi sa zatvaranjem. -Hoæu.
Potom æu na sastanak... -Ne prièaj kamo æeš. -Neæu.
Laku noæ. -Laku noæ, g. Rick.
Kako si ušla ovamo? -Uliènim stubama.
Jutros rekoh da æeš doæi, no ovo je malo poranilo. Sjedni.
Richarde, morala sam te vidjeti. -Opet Richard! Opet smo u Parizu.
Da nenadana posjeta nema veze s propusnicama?
Dok ih imam, neæu biti usamljen.
Traži koju bilo cijenu, no moraš mi ih dati!
Rekoh tvom mužu da ne prodajem.
Znam kako se osjeæaš, ali odloži osjeæaje zbog neèeg važnijeg.
Opet moram slušati o tvom sjajnom suprugu i o njegovu velikom cilju?
Bio je i tvoj. Na svoj naèin borio si se za isto.
Više se ne borim ni za što, osim za sebe.
Ja sam jedini cilj koji me zanima.
Jednom smo se voljeli. Ako ti to išta znaèi...
Ne spominji Pariz, loša trgovina.
Slušaj! Kad bi znao što se doista dogodilo, kad bi znao istinu...
Ne bih ti vjerovao. Lagala bi samo da dobiješ što želiš.
Želiš se sažalijevati?
Toliko je na kocki, a ti misliš samo na svoje osjeæaje!
Žena te povrijedila, a ti bi se osveæivao èitavom svijetu!
Ti si kukavica i slabiæ!
Ne. Richarde, oprosti.
Oprosti, ti si nam posljednja nada.
Pomozi nam, ili æe Laszlo umrijeti u Casablanci! -Pa?
I ja æu. Dobro je mjesto za umrijeti.
Ako si...
Pokušala sam razumno.
Sve sam pokušala. A sad mi daj propusnice. Donesi ih!
Ne moram, imam ih ovdje. -Stavi ih na stol!
Ne. -Posljednji put, stavi ih na stol!
Ako ti Laszlo i njegov cilj toliko znaèe, sve æeš uèiniti.
Dobro, olakšat æu ti.
Hajde, pucaj. Uèinit æeš mi uslugu.
Richarde, pokušala sam se kloniti.
Mislila sam da te više nikad neæu vidjeti.
Da si mi izišao iz života.
Onaj dan kad si otišao iz Pariza, kad bi samo znao koliko sam patila.
Kad bi znao koliko sam te voljela. Koliko te još uvijek volim.
I onda?
Uskoro nakon svadbe, Victor se vratio u Èehoslovaèku.
Trebali su ga u Pragu, no Gestapo ga je èekao.
U novinama je stajalo: 'Victor Laslo uhiæen. Odveden u logor.'
Poludjela sam, mjesecima sam nastojala nešto saznati.
Onda je stiglo. Mrtav, ubijen pri bijegu.
Bila sam usamljena. Ni nadu nisam imala. Tada sam srela tebe.
Zašto nisi bila iskrena? Zašto si tajila brak?
To nije bila moja odluka. Victor je tako htio.
Ni najbliži prijatelji nisu znali za brak.
Tako me štitio. Znala sam puno o njemu.
Da je Gestapo znao da sam mu žena, bilo bi opasno za mene...
i naše suradnike. -Kad si saznala da je živ?
Trenutak prije nego smo ti i ja trebali poæi iz Pariza.
Prijatelj mi je rekao da je Victor živ.
Skrivali su ga kraj Pariza u jednom teretnom vagonu.
Bio je bolestan i trebao me. Htjela sam ti reæi, no nisam se usudila.
Znala sam da neæeš otiæi i da æe te Gestapo uhvatiti.
Ostalo znaš.
I dalje je to prièa bez svršetka. Što sad?
Sad? Ne znam.
Znam da nemam snage opet te ostaviti. -A Laszlo?
Pomoæi æeš mu, je li? Pomoæi mu da pobjegne.
Imat æe svoj rad, sve ono za što živi. -Sve osim jednog.
Neæe imati tebe. -Više se ne mogu opirati.
Jednom sam pobjegla od tebe. Ne mogu opet.
Više ne znam što je pravo. Moraš misliti za oboje. Za sve nas!
Dobro. Hoæu.
U tvoje zdravlje, mala. -Voljela bih da te toliko ne volim.
Mislim da smo im pobjegli. -Da. Uhvatili su par drugih.
Uðite!
Ne brinite, g. Laszlo. Pomoæi æu vam.
Donijet æu vam vode.
Carl, što je bilo?
Policija nam je upala na sastanak. Pobjegli smo u zadnji trenutak.
Doði gore. -Dolazim.
Ugasi stražnja svjetla da ne privuku policiju.
Sacha to uvijek uèini. -Veèeras je zaboravio!
Dobro, uèinit æu to.
Molim te, odvedi gðu Lund kuæi. -Razumijem.
Obièna posjekotina. Morali smo kroz prozor. -Možda ovo pomogne.
Bilo je blizu, je li? -Bogme.
Padne li vam na pamet vrijedi li sve ovo? Mislim, taj vaš cilj.
Možete i pitati zašto dišemo. Prestanemo li, umrijet æemo.
Prestanemo li s borbom, umrijet æe svijet.
Pa? Prekratit æe mu se muke. -Znate kako zvuèite?
Kao da se nastojite uvjeriti u nešto u što ne vjerujete.
Svatko ima svoju sudbinu. Dobru ili lošu. -Shvaæam.
Pitam se. Shvaæate li da nastojite pobjeæi od sebe sama?
Ne možete uspjeti. -Vi kao da znate sve o mojoj sudbini.
Znam više nego oèekujete. Znam da volite jednu ženu.
Pod èudnim okolnostima obojica volimo istu ženu.
Prvu veèer kad sam došao u vaš lokal...
shvatio sam da je izmeðu Ilse i vas bilo neèega.
Kako se nema koga kriviti ne tražim objašnjenje.
Ali tražim samo jedno. Meni ne date propusnice, u redu.
Ali želim da mi žena bude na sigurnom. Tražim od vas uslugu...
da se njima poslužite i odvedete je iz Casablance. -Toliko je volite?
Smatrate me samo kao voðom pokreta? I ja sam ljudsko biæe.
Da, toliko je volim.
G. Laszlo? Poæi æete s nama. Imamo nalog da vas uhitimo.
Kakva je optužba? -Kasnije æe vam objasniti kap. Renault.
Èini se da je sudbina preuzela stvar u svoje ruke.
Nemaš dokaza protiv njega. Ovo nije Njemaèka, ni okupirana Francuska.
Možeš ga samo globiti i dati mu 30 dana. Možeš ga odmah pustiti.
Savjetujem da se ne pleteš u Laszlovo uhiæenje.
Pomogneš li mu da pobjegne... -Zašto bih riskirao svoj vrat?
Kladio si se u 10.000 franaka da æe pobjeæi.
A imaš i propusnice. I nemoj poricati.
A mogao bi zato jer ti se ne sviða Strasser. Zapravo se ni meni ne sviða.
Sve izvrsni razlozi. -Ne uzdaj se u prijateljstvo.
Ovdje nemam nikakve moæi. Usto, izgubio bih 10.000 franaka.
Nisi suptilan, ali si djelotvoran. Shvaæam.
Da, imam propusnice. Ali ih sam kanim iskoristiti.
Odlazim iz Casablance veèerašnjim zadnjim avionom.
Povest æu prijateljicu. Svidjet æe ti se.
Koju to? -Ilsu Lund. To dokazuje da neæu pomoæi Laszlou da pobjegne.
Ne želim ga u Americi. -Nisi mi to došao reæi.
Imaš propusnice. Upišeš tvoje i njeno ime i ideš kad te volja.
Zašto te i dalje zanima što æe biti s Laszloom?
Samo me zanima što æe biti s Ilsom i sa mnom.
Istina, imamo zakonito pravo da odemo, no ljudi su svejedno...
ostajali u Casablanci. -Zašto bih tebe zadržao?
Ilsa je Laszlova žena. Štošta bi mogla reæi Strasseru.
Dogovorit æu se s tobom.
Umjesto te sitne optužbe, možeš doæi do neèega velikog...
što bi ga na dugo šutnulo u logor. Dobio bi odlièje, ne?
Bogme! Njemaèka... Vichy bi bio jako zahvalan. -Pusti ga.
Budi u kavani pola sata prije polijetanja.
Laszlo æe doæi po propusnice. Evo ti osnove za uhiæenje.
Ti uhvatiš njega, mi odlazimo. Nijemci æe biti tek malo smeteni.
I dalje tu ima nešto što posve ne shvaæam.
Gðica Lund je prekrasna, ali tebe žene nisu zanimale.
Nije ona obièna žena. -Shvaæam.
Kako da znam da æeš se držati dogovora?
Odmah æu sve srediti s Laszloom.
Ricky, nedostajat æeš mi. Jedino ti ovdje imaš manje skrupula od mene.
Hvala! -Hajde, Ricky.
I opozovi pse kad ga pustiš. Neæu ih danas popodne.
Ne bih riskirao èak ni s tobom.
Da potpišemo, ili je dovoljno rukovanje?
Ja bih pismeno, ali žuri mi se, pa æemo ovako.
Imaš sreæe što ideš iz Casablance za Ameriku. Sretnièe!
Uvijek sam Samu davao 25 posto od dobiti. Nastavi tako.
Znam da je dobivao 10%, no vrijedi 25.
Abdul, Cari i Sascha takoðer moraju ostati. -Jasno, oni su dio Ricka.
Zbogom. Duguješ lokalu 100 kutija amerièkih cigareta.
Upamtit æu da mogu platiti samome sebi.
ZATVORENO Po nareðenju naèelnika policije
Kasniš! -Javili su da je upravo napustio hotel. Nisam kasnio.
Rekoh da opozoveš ljude. -Neæe ga pratiti.
Ovo više neæe biti isto bez tebe. -Rekoh Ferrariju da te pusti na ruletu.
Sve je spremno? -Propusnice su ovdje. -Gdje su bile skrivene?
U Samovu glasoviru. -Tako mi i treba kad nemam sluha. -Evo ih.
Èekaj u mome uredu.
Victor misli da idem s njime. Nisi mu rekao? -Još ne.
Ali sve si sredio, zar ne? -Sve je savršeno u redu.
Reæi æemo mu na uzletištu. Bit æe lakše za sve nas. Vjeruj mi.
Hoæu.
Kako da vam zahvalim? -Imate još puno posla.
Donio sam novac. -Trebat æe vam u Americi.
A dogovor? -Pustite to. Što je s Lisabonom?
Sve je sreðeno. -Odlièno. Ovdje su propusnice. Valja samo upisati imena.
Victor Laslo! Uhiæeni ste!
Kao sudionik u ubojstvu glasnika od kojih su oduzete propusnice.
Iznenaðuje vas moj prijatelj Rick? Vrlo jednostavno objašnjenje.
Ljubav je, èini se, pobijedila vrline! Zahva...
Ne tako brzo, Loui. Još neko vrijeme nitko neæe biti uhiæen.
Jesi li sišao s uma? -Jesam, sjedni!
Ne želim pucati, ali hoæu makneš li se.
Pod tim okolnostima, sjest æu.
Drži ruke na stolu! -Znaš li ti što radiš i što ovo znaèi?
Znam, i imamo vremena to raspraviti. -A ja povukao ljude!
Svejedno zovi uzletište i reci im. I upamti da ciljam u tvoje srce.
To mi je najneosjetljivije mjesto!
Uzletište?
Kapetan Renault. Postoje dvije propusnice za lisabonski avion.
Ne smije biti nevolja. Dobro.
Moj auto, hitro!
Major Strasser. Odred policije neka me èeka na uzletištu!
Smjesta, èujete li?
Toranj! Avion za Lisabon polijeæe za 10 minuta.
Vidljivost 2,5 km. Blaga prizemna magla.
Dubina magle oko 500. Strop neogranièen. Hvala.
Neka tvoj èovjek pomogne g. Laszlou s prtljagom.
Kako god ti kažeš. Naðite prtljagu g. Laszloa i stavite je na avion.
Ovuda.
Upiši ti imena, bit æe još službenije. -Na sve misliš.
Imena su g. i gða Laszlo. -Ali zašto moje ime?
Jer ideš na taj avion. -Ne shvaæam, a ti?
Ostajem s Renaultom dok vi ne odete. -Ne! Sinoæ smo rekli...
Rekli smo mnogo toga. Rekla si da moram razmišljati za oboje.
I razmišljao sam. Sve se svodi na jedno:
Moraš poæi avionom s Victorom, kome pripadaš. Sad me slušaj!
Znaš li što bi bilo da ostaneš ovdje? Oboje bismo završili u logoru.
Je li tako, Louie? -Strasser bi bio ustrajan.
Govoriš to samo da odem. -Govorim to jer je to istina.
Oboje znamo da pripadaš Victoru. Daješ mu snagu za njegovu borbu.
Ne poðeš li sad s njim, požalit æeš.
Možda ne sad, ni sutra, ali kasnije da. Za èitavi život.
Što je s nama? -Uvijek æemo imati Pariz.
Nismo ga ni imali. Izgubili smo ga kad si ovdje došla.
Sinoæ je sve oživjelo. -Rekla sam da te nikada neæu ostaviti. -I neæeš.
Ali i ja imam posla.
Ne možeš me pratiti. Ne možeš biti dio onog što moram uèiniti.
Nisam baš plemenit. No nije teško vidjeti da naše nevolje...
malo znaèe u ovome svijetu. Jednog æeš dana to shvatiti.
U tvoje zdravlje, mala.
Sve je spremno. -Samo još nešto. Nešto morate znati.
Ništa ne objašnjavajte. -To mijenja nešto na stvari.
Rekli ste da znate za Ilsu i mene.
Ne znate da je sinoæ Ilsa došla u moj lokal. Zbog propusnica, je li?
Da. -Uporno je htjela doæi do njih, bez uspjeha.
Èak me je pokušala uvjeriti da me još uvijek voli.
Ali to je odavno gotovo.
Zbog vas se pretvarala da nije. Ja sam to dopustio. -Shvaæam.
Evo. -Hvala. Cijenim to.
Dobrodošli natrag u borbu. Znam da æe naši pobijediti.
Jesi li spremna?
Jesam.
Zbogom, Rick. Bog te blagoslovio.
Požurite da ne zakasnite na avion.
Znao sam. Sentimentalan si. -Stoj tu!
Ne znam što smjeraš. -Što si uèinio za Laszla.
I tvoja prièa Ilsi da ju pošalješ s njim.
Slabo shvaæam žene. Pošla je, ali je znala da lažeš.
Hvala na pomoæi. -Ovo nam baš neæe proæi ugodno. Posebno ne tebi.
Morat æu te uhititi. -Èim avion poleti.
Što je znaèio onaj poziv? -Victor Laszlo je u onom avionu.
Zašto stojite?! Zaustavite ga! -Pitajte g. Ricka.
Dalje od telefona! -Ne miješajte se!
Bio sam spreman ubiti kapetana, spreman sam i vas!
Spustite to! -Dajte mi toranj! -Spustite!
Major Strasser je ubijen!
Uhitite uobièajene sumnjivce.
VICHY VODA
Ne samo da si sentimentalan, postao si domoljub!
Možda. Dobro je vrijeme za poèetak. -Mislim da imaš pravo.
Bolje na neko vrijeme nestani iz Casablance.
U Brazzavilleu je slobodni francuski garnizon. Mogu ti srediti prolaz.
Moja propusnica? Dobro bi mi došlo putovanje.
No oklada i dalje stoji. Još uvijek mi duguješ 10.000 franaka.
Tih 10.000 franaka æe pokriti naše troškove. -Naše?
Louis, mislim da je ovo poèetak prekrasna prijateljstva.